DEN NYA KYRKOHERDEN
Hallå? Är det hos Hälsobagarn?
Kan du berätta, jag märker om du ljuger, om era gräddkakor är färska?
Inte den tonen, tack. Jag är en seriös kund, med en seriös fråga.
Mitt namn är Bouquet. Det stavas B-u-c-k-e-t.
Nej, det uttalas Bouquet.
Jag vill göra en stor och viktig beställning.
Nye kyrkoherden kommer på te i eftermiddag. När kan ni leverera?
Jag vet att det är lördag och jag är glad att ni har fullt upp.
Jag förstår att ni inte levererar till alla kunder-
- men som jag sa så kommer ju kyrkoherden!
Och jag vill ha sex färska gräddkakor.
Ja, det var en stor beställning.
Hallå? Hallå?
Den populasen!
Jag vill inte att du gör så där med armarna när du är varm.
- Det passar sig inte utomhus. - Man blir varm av arbetet, Hyacinth.
Om du måste svettas kan du väl vara på baksidan-
- så du inte stör våra kära grannar.
Det var inte jag som uppfann människans kylsystem.
Vi ska väl inte skymfa det, ska vi?
Varför är mina rosor mindre än grannens?
Det kanske är en annan sort.
Jag gillar inte att de är mindre. Har du försummat dem, Richard?
Jag ville välkomna kyrkoherden med glödande kronbladsprakt.
- Den här sorten blir inte större. - Jo, om du ansträngde dig lite mer.
Du skvallrar väl med förbipasserande istället för att sköta om rosorna.
På tal om det... Vet du vem som gick förbi i morse?
Jösses! Är det ett visset blad?
- Varför samlar du gamla, vissna löv? - Jag ska ta över marknaden.
I hela världen. De får böna och be för att få gamla, vissna löv.
- God morgon, Elizabeth. - God morgon, Hyacinth.
Kom in så övar vi inför eftermiddagen.
- Övar...? - Nye kyrkoherden kommer ju på te.
- Och en liten buffé. - Just det, buffén.
- Jag har fått sånt förr. Måste vi öva? - Jag vill inte lämna nåt åt slumpen.
Det är sånt som kännetecknar en omtänksam värdinna.
Förlåt mig.
Slå dig ner, Elizabeth.
Inte där. Jag vill sitta vänd mot fönstret.
- Jag har egentligen inte tid. - Så trevligt.
Angående klädseln... En av oss borde vara attraktiv i nåt smakfullt-
- och sommarblommigt. Vad tänker du ha på dig?
- Det trodde jag du skulle berätta. - Jag skulle aldrig lägga mig i.
Kom bara ihåg att det inte ska skära sig mot mitt sommarblommiga.
Eftersom vi är grannar borde vi kunna koordinera.
Jag tror nog att jag tar min bruna tvådelade dräkt.
Jag förstår... Inte den.
Tycker du inte du borde ha nåt lite elegantare?
- Min gröna bomullsklänning då? - Är den inte lite avslöjande?
Avslöjande? Den visar kanske armbågarna, men inget mer.
Vi vet ju inte hur kyrkoherden ställer sig till blottade armbågar.
Mina lär knappast uppröra honom.
Ursäkta, det är troligen Hälsobageriet som vill be om ursäkt.
Vad är det för fel på min bruna, tvådelade dräkt?
Familjen Bouquet, det är damen i huset.
Är det du, Rose? - Det är min syster Rose.
Hon är talträngd och hetsig, så ta dig en kaka.
Och smula inte ner!
Vad är det nu, Rose? Jag förbjuder dig att begå självmord.
Sånt har aldrig inträffat i vår familj-
- och vi ska väl inte börja idag när kyrkoherden kommer på te.
Jag bryr mig inte om dina kärleksbekymmer.
Du får inte vår döda mors bröllopsklänning.
Speciellt inte att begravas i.
Jag kan inte leva utan mr Hepplewhite!
- Var tyst, Rose! - Jag kan inte leva utan honom.
Inte sen tragedin, som inträffar med alla gifta män.
Han gick tillbaka till sin fru.
Jag måste dö! Jag hotade honom med det.
- Vem tror du på i loppet klockan tre? - Rainbow Lady.
Hyacinth, jag vill begravas i mammas bröllopsklänning!
Du är inte lite fräck du! Begravas i vitt!
Varför ska du ha klänningen? Hon var min mamma också.
Du kunde visa lite medkänsla, när jag bestämt mig för att dö.
Har du sett låneboken?
Leta där den brukar vara. Under soffan!
Nej, Hyacinth! Inte bröllopsklänningen! Daisys lånebok.
- Vem är mr Hepplewhite? - De träffades förra veckan.
Då höll det nästan en vecka ändå.
- Hon trodde han var den rätte. - Vad säger Boris då?
Han får inte veta nåt.
Vad är det för vits att såra Boris känslor?
Rose är omtänksam. Hon har ett gott hjärta.
Synd att inte huvet är i samma klass.
God morgon! Är det inte en strålande dag?
Fast jag får inte se så mycket av den.
Berättade jag att kyrkoherden kommer på te och en lätt buffé?
Flera gånger.
- Hon formligen kokar av avundsjuka. - God morgon.
Vinka inte med smutsiga trädgårdshandskar.
De blir smutsiga när man jobbar.
Du kan väl ha ett par för trädgårdsarbete och ett för att vinka?
Jag har försökt fånga din uppmärksamhet i två minuter.
- Jag jobbade ju. - Du ska inte göra det när jag visslar.
Jag har Rose i luren. Hon ska ta livet av sig.
- Inte nu igen! Vem är det nu? - Jag tror det var en mr Hepplewhite.
Det är nog första gången nån tar livet av sig för en Hepplewhite.
Var lite tystare! Jag vill inte att Elizabeth ska höra om skandalerna.
Gå in och prata med henne.
Hon får inte höra på när jag försöker lugna Rose.
Inte med de skorna! Gå in genom bakdörren.
Det är klart jag är här. Jag har varit här hela tiden.
Ta dig samman! Vad kan hända en gång i veckan på onsdagar-
- som skulle kunna göra mr Hepplewhite så viktig?
- Richard, pratar du med Elizabeth? - Ja, jag pratar!
Jag vet att jag frågade, men jag står inte omgiven av dyra tapeter-
- för att få höra såna detaljer!
Det är inget speciellt bra år för bladlöss.
- Det var väl trevligt! - De finns där, men inte i överflöd.
Det var Rose. Alla i familjen vill ha goda råd från mig.
"Fråga Hyacinth, hon vet", säger de. Det blir lite tröttsamt.
- Tack, kära du. - Var det nåt fel?
Fel? Nej, varför skulle nåt vara fel? Hon ville bara prata med sin syster.
Jag vill ha rapport varje vecka om hur pappa mår.
- Hur mår er far? - Det är tragiskt.
En hög IQ som slåss mot seniliteten.
Jag skulle gärna ha honom här om han inte smulade ner så.
Sitt inte bara där. Tvätta händerna och byt skor.
Sen går du till Hälsobageriet och pratar om deras leveranspolicy.
Sen återvänder du med sex utmärkta, färska gräddkakor.
- Vad var det med leveranspolicyn? - Den är oduglig!
Påpeka deras dårskap att inte veta vår sociala status.
Var dräpande. Krossa dem.
Ska jag ha kostym eller nåt lite ledigare?
- Ledig klädsel kan ge fel intryck. - Det är ju lördag.
Precis, nästan söndag. Kyrkoherden tänker säkert redan på-
- sina religiösa plikter i morgon.
Då passar det nog inte så bra om du är för lättsinnigt klädd.
Lättsinnigt? På 30 års äktenskap har jag aldrig upplevt nåt lättsinnigt.
Ta kostym, kära du. Och svara i telefonen!
Till dig. Det är Elizabeth!
Grannen?
Sätt på dig nåt! Du borde inte prata med damer klädd så där.
Elizabeth! Visst ska jag hjälpa dig med min åsikt.
Jag gillar den. Det har jag alltid gjort.
- Jag har inte haft den så länge. - Den passar bra.
Du kommer att smälta samman med bakgrunden.
- Duger den här? - Varför frågar du alltid mig?
Jag ska väl inte bestämma vad folk har på sig.
- Ska jag tolka det som ett "ja"? - Har du ingen religiösare slips?
- Du är väldigt fin, Elizabeth. - Tack, Richard.
- Du med. Väldigt stilig. - Jag hade föredragit nåt ledigare.
Richard!
- Plikten kallar. - Ofta.
Köp nåt av zigenarkvinnan. Det ger tur.
Vad sägs om att köpa nåt av mig! Din man tjänar nog mer än jag.
Han kan få köpa det gamla vraket i trädgården.
Inte henne! Jag menade bilen.
Köp nåt av zigenarkvinnan. Det ger tur.
- Jag har nog ingen växel. - Nej.
Jag vet det eftersom jag är synsk, och brukar leta igenom hennes fickor.
Vi får otur om vi inte köper nåt.
- Vad säljer du? - Band och amuletter.
Precis vad jag alltid velat ha!
Har du några kärleksdrycker eller rakblad?
- Ska jag spå dig? - Hon har gnällt om sitt öde hela dan.
Flytta dig, Onslow, så släpper vi in zigenarkvinnan.
- Vart ska hon? - Jag vill inte bli spådd här ute.
Du är väldigt kinkig för att vara nära att ta livet av dig.
Jag ser att du har kärleksbekymmer.
Jag undrar hur de bär sig åt!
Man får otur om man inte köper nåt av en zigenare.
Otur? När vi bor så här, hur kan du då vara rädd för otur?
När de kommer får du nog sitta där.
Här sitter kyrkoherden och jag.
Den lämnar vi till kyrkoherdens fru.
Richard sitter bredvid henne.
Hoppsan! Förlåt mig, kyrkoherden!
Samtalsämnen... De måste vara hälsosamma och okontroversiella.
Richard, jag vill nog ha semesterbilderna redo.
När han tröttnar på dem, ska jag underhålla-
- med berättelser om Sheridans akademiska framgångar.
Hoppas de inte lämnar återbud. Han kan ha fått in en begravning.
Så obetänksamt av folk att dö under helgen.
Familjen Bouquet, det är damen i huset...
Nej, du kan inte beställa nummer 22 och 19 med pommes frites.
Det här är inte kinesrestaurangen!
Det är min hemtelefon, utan några som helst orientaliska associationer.
- Här är vi i Middleton. - Fel nummer!
- "Kinesrestaurangen" igen! - Vi borde byta nummer.
Icke! Jag har bett telefonbolaget att ändra kinesrestaurangens nummer!
Jag sa att jag inte orkar med folk som snackar en massa soja!
Jag tror jag hörde en bil.
Å, nej!
- Du får berätta. - Ska jag berätta?
Hon lyssnar aldrig på nån, och speciellt inte på mig.
- Då får väl jag berätta. - Det är din syster.
- Hon blir galen. - Det kan bli en förbättring.
- De kommer hit. - Självklart.
Se till att få bort bilen och dem från denna gata!
- Jag kan inte skicka iväg dem! - Jo, innan kyrkoherden kommer.
- Hyacinth! Dörrklockan ringer. - Den gör så där ibland.
Det ingår i vårt dyra test-system.
- Du måste prata med dem. - De får två minuter!
Daisy och Onslow! Vilken överraskning!
Snällt att titta in på väg till stan. Jag följer er till bilen.
- Vi ska inte till stan! - Inte? En sån fin lördag?
Ni hade gärna fått stanna om inte kyrkoherden var på väg hit.
- Ni skulle ha ringt. - Det var upptaget.
Nån idiot tror att det här är nån kinesrestaurang!
- Berätta för henne. - Vad då?
- Det är pappa. - Pappa? Vad är det för fel på honom?
- Inte så mycket, tydligen. - Tyst, Onslow.
- Berätta vad som är fel. - Han är försvunnen.
Det är klart han inte är försvunnen. Ni har bara förlagt honom.
- Han rymde med en zigenarkvinna. - Var lite tystare.
- Hur skulle han kunna göra det? - Han tog cykeln.
En zigenarkvinna var inne och spådde Rose.
När hon stack måste pappa ha följt efter henne.
Jag kan inte tänka mig pappa med en guldring i örat.
- Ska vi ringa polisen? - Nej, ingen polis!
- Ingen skandal. Ni måste hitta honom. - Vad är det som sker?
Richard följer med er.
Pappa har blivit kidnappad av zigenare.
Skynda er och hjälp pappa nu.
Jag trodde bara de kidnappade barn.
Se till att få med pappa hem.
Men släpp av honom hos Daisy.
- Vad är det? - Pappa är kidnappad av zigenare.
- Jösses! Vi måste ringa polisen. - Nej, ingen polis!
Det går inte. Daisy har tofflor på sig, och Onslow ett linne.
- Varför kidnappade de er far? - Lösensumman, antar jag.
De är nog ute efter mitt väldigt dyra Royal Doulton-porslin.
Varför rymde han med en zigenarkvinna?
Vi säger så här... Hoppas vi får tag på honom innan han gift sig.
Jag trodde han låg till sängs. Jag hörde teven.
Hur kan man förutse att ens egen far ska smita efter en zigenarkvinna?
Har han alltid gillat romer?
- Han har aldrig sagt nåt om det. - Soppan är slut. Har du pengar?
Jag tog inte med handväskan.
- Du då, Dickie? - Jag har bytt kläder.
Alla pengarna är hemma.
Jag vill att ni sitter här, kyrkoherden.
Jag har fått många uppenbarelser i den soffan.
Er charmiga fru kan sitta här, så hon når kanapéerna.
Det var vänligt av er att bjuda hit oss, mrs Bucket.
- Det uttalas Bouquet. - Förlåt mig.
Ett franskt namn. Jag tror min mans förfäder var hugenotter, eller nåt.
Nu finns det förstås inget franskt blod i honom.
Ni kan vara lugn, vi har inga franska vanor.
Elizabeth, ge mig din kopp av Royal Doulton-porslin.
Måste jag? Jag är livrädd för att tappa den.
Underbart porslin, mrs Bucket. Bouquet, menar jag...
Det är något av en släktklenod.
Det är nog bäst om vi själva förser oss.
- Visst. - Bra idé.
Jag hade tänkt mig nåt lite mer välorganiserat.
Om ni ursäktar en stund...
Det är en sak jag måste ordna.
Vad gör du här? Varför tog du hit dem?
Bensinpengarna är i andra kostymen.
- Få bort dem härifrån! - Så fort jag hämtat pengarna.
Sätt dig i bilen, Onslow. Det börjar nog regna snart.
- Nu kände jag en droppe. - Jag känner ingenting.
Nu börjar det ösa ner.
Om vi inte hittar pappa, måste vi ringa polisen.
Min familj ska inte ha nåt med polisen att göra.
- De är okej när man lär känna dem. - Jag vill inte lära känna dem.
Är inte det där Rose?
Herre min skapare!
- Varför är du svartklädd? - Jag sörjer.
- Vem? - Mig själv. Ingen annan bryr sig.
- Mr Hepplewhite bryr sig inte om mig. - Vad gör du här?
- Hämtar mammas bröllopsklänning. - Du får den inte.
- Den passar inte på dig. - Den duger att begravas i.
Du får inte gå in. Kyrkoherden är här.
Toppen! Han kan hålla begravningsgudstjänsten.
- Vems begravning ska hon på? - Nån som står henne väldigt nära.
Du får inte gå in. De dricker te med en lätt buffé.
Nekar du mig att träffa kyrkoherden när jag står på gravens rand?
Du har knappt kommit in på kyrkogården ens.
Har du nån aning om hur mycket jag älskar mr Hepplewhite?
Du tappar blomblad på mitt fina golv!
Det är sista gången jag besvärar dig. Försök inte hindra mig.
Det är grymt att be mig leva med ett krossat hjärta.
Han är väldigt ung! Det sa du inget om.
Du är elak som behåller honom för dig själv.
Rose!
Familjen Bouquet, det är damen i huset.
Sheridan! Skönt att höra din röst! Vi är på precis samma våglängd.
50 pund? Vad ska du med dem till?
Vad ska du med gardintyg till? Vems lägenhet?
Du ska inte flytta ihop med nåt beräknande fruntimmer!
Jaså? Är det en pojkes lägenhet?
Och ni gör egna gardiner? Det var påhittigt.
Jaså, din vän gör alltid egna gardiner?
- Jag är ledsen, Dickie. - Ingen fara.
Du ska inte muttra så där med kyrkoherden i närheten.
Du måste skicka ett prov på hans broderier.
- Skönt att få lätta på hjärtat. - Rose!
Synd att ni inte jobbar med bikt. Ni skulle uppskatta min.
Rose, vart går du med kyrkoherden? - Sheridan vänta lite.
Hon är inte farlig. Hon behöver bara få gråta ut.
Hon såg inte så ledsen ut. Det var nästan så hon bet honom i halsen.
Hon är väldigt känslosam. Se det som hormonobalans.
Vi ser det alltid som hormonobalans.
Det var vänligt av kyrkoherden. Han kan ha räddat hennes liv.
Var är min make? Vart tog han vägen?
- Jag måste nog... - Förresten har pappa kommit hem.
Med en massa band och amuletter.
Vart ska han? Vart tar hon honom?
Han får det nog bättre där, där han slipper höra Onslow.
Av alla förbannade...!
Kom och hälsa på när ni vill!
Ni är alltid välkommen hos familjen Bouquet.
Vilken katastrof för min tebuffé.
Jag skulle kunna mörda en tebuffé.
Utan Sheridans goda nyheter vet jag inte vad jag hade gjort.
- Goda nyheter? - Han har flyttat ihop med en vän.
De gör sina egna gardiner.
Vännen är tydligen duktig med nålen. Han har vunnit priser i broderi.
Det är bäst ni kommer in på lite te och buffé.
Onslow, du kan väl flytta över vraket till grannen först?
- Priser i broderi? - Nu flyttar vi bilen.